De flesta vill inte se det, trots att de har bevisen mitt framför ögonen.
Colleen på ettan.
Absolut. Vi lever i en mycket märklig värld.
Allt det här började vid en bestämd tidpunkt i historien.
Det existerade inte före 50-talet. Sen började det.
Observationerna, signalerna...
Fråga dig själv:
"Varför kom utomjordingarna plötsligt hit"
"efter tusentals års tystnad?"
De spårade oss genom vår atomenergi.
Alla de där megatonnen... Det var svårt att inte göra det.
Sen kom de hit.
Vad vill de? Studerar de oss? Är det en varning?
Skördar de oss? Vi vet inte.
Men de är här.
De är här nu och de tänker inte åka härifrån.
Mercy, vi har förlorat er ur sikte. Ange er position.
Uppfattat. Var beredda.
Helikoptern har tappat bort oss.
Vi tog nog fel avfart. Jag ser ingenting.
Fredagen den 1 3 april.
Min sista dag i livet... kanske.
Vad spelar det för roll när så många andra redan har dött?
De sa att hon var vacker.
Jag antar det. l alla fall den mänskliga delen av henne.
Den som inte var det, då?
Männen hon dödade... Förstod de innan de dog
hur hon var?
Kall. Likgiltig. Omänsklig.
Omättlig.
Och fruktansvärt underbar.
Och civilisationen som skickade hit hennes DNA-kod?
De visste att vi skulle blanda den med våra egna gener.
Men kände de till vad resultatet skulle bli?
Hon skapades två gånger. Båda gångerna ödelade hon saker.
Nu är det min tur att ta Eves kropp.
Att ta hennes döende DNA och skapa nåt bättre. Nåt renare.
Bara då förstår vi varför hon skickades hit.
Bara då.
Sakta ned.
Hon är död. Jag tror inte att hon bryr sig.
Är du reservist?
Nåt åt det hållet.
Vänta.
Vi ska vara på en grusväg. Den vi körde förbi där borta.
Stanna.
Jag sa åt dig att hålla dig på vägen.
Hörde du vad jag sa? Stanna, sa jag.
6-2, Mercy här.
Lägg ned radion. Nu.
- Lägg ned den, sa jag. - Okej, ta det lugnt.
- Är du tillbaka från lrak eller nåt? - Håll käften. Ut härifrån.
Herrejävlar!
Mercy här. Lasten lever.
Jag upprepar...
- Stig ur bilen. - Vad fan håller du på med?
Mercy 6-2, kom in.
Hör du mig?
Hör du mig? Kom.
- lngenting. - Leta rätt på dem.
Är du...?
Eve.
Jag har dem. 25 km ostsydost.
De verkar stå still.
Fortfarande ingen kontakt?
Mercy, kom in.
Nej.
Skicka in folk.
6-2 markgruppen.
6-2 Actual här. Mötesplats Mercy.
Koordinaterna är 87 Foxtrot. Kom.
- Jag ser ingen där nere. - Vi hälsar på dem.
- Vem är han? - Robert Kelly.
- Vem mer var här? - Föraren.
- Var är hans kropp? - lngen aning, sir.
Jag vill ha en fullständig obduktion.
Finkamma ambulansen och förstör den sen. Och hitta föraren.
Ja, sir.
God middag, sir.
ASHLANDS KRAFTSTATlON
Det här monstret har sugit i sig naturgas och spytt ut el i över 50 år.
Man undrar varför vi behöver den på 2000-talet.
Den är högljudd, dyr, ineffektiv, lynnig och den luktar hemskt.
Men den är bästa sättet att hålla ljuset tänt.
Häng med. Jag ska visa er hur vi ska sätta den ur spel.
Kom in. Samlas här.
- Hur går det? - Bra, Dean.
Mina damer och herrar, det här är Tokamak.
Det är en fusionsreaktor. Universitetet fick stan att bygga den här nere.
Den är på experimentstadiet, men snart kommer allt från bilar, mobiler
tvättmaskiner och rymdfarkoster
att drivas med ren fusionsenergi i obegränsad mängd.
- Hur funkar den? - Kul att du frågade.
Starta den.
Vi för in väte och deuterium i reaktorn.
Sen värmer vi det till 1 0 miljoner grader.
Sen försöker vi fusionera ämnena, vilket skapar enorma mängder energi.
Det är så solen funkar.
På insidan är det alltså lika varmt som solen?
Är det inte farligt?
Jo, men oroa er inte.
På insidan finns det en mängd magneter.
Magneterna håller kontroll på den superheta plasman.
Vi har undertryck i rummet och väggarna är två meter tjocka.
De är tjockare än väggarna i pyramiderna.
Det hade varit kul att få starta den och visa er
men det kan bara avdelningschefen göra. Han har en egen nyckel.
Kafeterian ligger på våning C.
Den varma mackan är kanon, men skippa tonfiskmackan.
Jag måste tillbaka till min lektion. Tack ska ni ha.
Tack.
Hej då.
Kolla in det här... Det bakteriofaga T4-viruset.
Naturens elegantaste mördarmaskin.
Kolla in det. Visst är det vackert?
Det har dödat ostört sen tidernas begynnelse.
Vem gjorde det? Varifrån kom det?
Vilken odödlig hand eller öga skapade den här hemska symmetrin?
Vet du vad? Det får stanna mellan oss, men jag tror...
Vem är du?
- Dean. - "Din"? Din, vad då?
- Nej, jag heter Dean. - Så gräsligt...
- Förlåt? - Går du verkligen i den här klassen?
- Ja. - Det tror jag inte.
l så fall hade du anlänt samtidigt som dina klasskamrater.
Det ska inte hända igen.
Jag tror att vi har gjort de här virusen.
De är våra egna avfälliga mikrober. De utvecklas, muteras...
De blev vår förbannelse, vårt straff. De mångdubblar våra sorger.
- Det perfekta rovdjuret. - Knappast...
Vad sa du?
Säg det en gång till.
Ni sa att virus är perfekta, men det är de inte.
De kan inte fortplanta sig. Det är deras akilleshäl.
Utan en värdorganism är de bara döende proteiner.
Vi har en framtida CDC-administratör hos oss.
Jag hajar inte.
På våning fyra hos Centre for Disease Control
i en behållare med fruset kväve
finns världens sista återstående smittkoppsstammar.
Stammar som nu ska förstöras.
De ska utrotas.
Som dronten, dinosaurierna...
Jag antar att det gläder er.
Ska ni få avgöra vilka arter som ska leva och dö?
Va?
Vad fan var det?
Art-fascist.
"Art-fascist"?
- Ni har fördomar mot andra arter. - Av alla saker som jag har kallats...
- Fick du mycket stryk som barn? - Håll käften.
- Har du nån växel? - Ja.
Schyst. Kom. Jag ska köpa nåt åt dig från godismaskinerna.
- Tack. - Jag gillar dig.
Dean! Kan jag få prata med dig?
Fan!
Jag måste gå. Jag har en auktion på nätet.
Ja, dr Turner.
Som institutionschef är det mitt jobb att granska din finansiering.
Och jag är bekymrad. Du sysslar med allt mellan himmel och jord.
Fysik, biokemi, bioteknik... För många intressen, för få resultat.
- Särskilt på doktorandnivå. - Men Tokamaken har gett oss...
Glöm det. Fusionskraft är bara en önskedröm.
- Va? - Vi säger upp vårt kontrakt.
Så antingen hittar du ett projekt som granskas av en lektor
eller så blir du av med stipendiet. Uppfattat?
Vänta. Ni kan inte strypa finansieringen.
- Jag kan göra allt jag vill. - Ni kan väl bara lyssna lite på mig.
Skitstövel.
Cat?
Cat.
Jag är hungrig.
Hur kom du ut ur labbet?
Jag är hungrig!
Hade jag också varit om jag växte 1 5 cm om dagen.
- Hummer. - Vad menar du?
"Hummerpartaj."
De spelar den varje timma.
"Red Lobster - för dig som älskar skaldjur."
Vad lärde du dig mer från tv:n i dag?
Nej...
Om du ska äta på övervåningen får du använda bestick.
Det här är en gaffel. Det här är en kniv.
När man äter hummer tar man gaffeln och sticker in den så här.
Sen trycker man nedåt och... drar.
Sara.
Förlåt?
Du har inget namn.
Sara.
Ja, Sara.
lnnan du somnar vill jag att du lovar mig en sak.
Jag ska inte låsa in dig om du lovar att inte lämna huset.
Någonsin.
Omvärlden är farlig för dig.
Farlig?
Du kommer att växa upp fort. Din barndom...
..kommer att vara i dagar, inte i år.
Du är tredje generationen av nåt mycket ovanligt.
En utomjordisk art...
..skapad med en ny DNA-sträng
som vi erhöll från en sändning från yttre rymden.
Just det.
Mina kollegor försökte studera din art.
Det slutade illa. Jag ska inte göra samma misstag.
Jag vill bara skydda dig för jag tror det finns ett meddelande
ett viktigt meddelande, inuti dig.
Skälet till varför du är här.
Nån dag kommer du att berätta vad det är. När du själv vill.
Finns det andra som jag?
lnte som du.
Du är unik...
..och det viktigaste i mitt liv.
Oroa dig inte. Hon kommer inte att ställa till problem.
En underskrift?
Vänta lite...
Det kan inte stämma. Gravid?
Hon var det. Det verkar som hon födde också.
Den gula kopian är din. Jag vill ha den översta.
Nej, det får inte registreras. Det här har aldrig hänt. Bränn kroppen direkt.
Ja, sir.
OBDUKTlON ENDAST BEHÖRlG PERSONAL
Abbot, dr Turner. Jag har letat överallt efter er.
Jag måste redogöra för stiftelsen för hur ni har använt deras medel.
Varför då?
Om ni inte kan specificera enstaka objekt, kan ni ge mig en allmän...
Fan!
VAR GOD STÖR EJ
- Dr Turner, jag hinner tyvärr inte... - Dr Abbot?
Ja?
Var är den?
- Var är vad? Vem är du? - Var är den?
Jag vet inte vad du pratar om eller vem du är.
Gå, annars ringer jag vakten.
Det finns ingen vakt.
Vänta. Jag ska hämta hjälp.
Du känner väl inte igen mig?
Nej.
l ambulansen den där natten.
l skogen. Minns du?
Du var pojken.
Ett halvblod.
- Hur kom du in...? Vart tog du...? - Jag rymde... in i skogen.
Hur hittade du mig?
Det blir lättast för dig om du talar om var det är.
Du har andningssvårigheter.
Jag kan inte hjälpa dig förrän jag vet vad som pågår. Okej?
Låt mig ta ett blodprov.
En del andra är också sjuka.
Andra?
Halvblod.
Såna som jag.
Jag ser en del främmande strukturer, men inga virus.
Om jag inte visste bättre skulle jag säga att det var pollen.
Det är pollen. Och några dammpartiklar.
De är vanligt förekommande i blodet, men inget man blir sjuk av.
Antihistamin borde stabilisera dig.
Det borde hjälpa.
- Mår de andra likadant? - Ja.
Halsont och hudutslag utan någon förklaring.
Du borde inte... Du borde inte vara så här sjuk.
Ta mig till det... Nu.
Ni ville träffa mig.
Ja, det ville jag.
Så du ser ut. Har du festat till?
Nåt åt det hållet.
Jag hörde att Turner ströp finansieringen av ditt projekt.
Beklagar.
Tack.
Dean, jag tror att jag kan hjälpa till.
Jag vill visa dig en sak.
Gå in.
- Fan! - Titta närmare.
Vad fan är det här?
Jag hoppades att du visste det.
Jag har aldrig sett nåt liknande.
Det är definitivt nåt organiskt.
- Varifrån kommer det? - Det är ett halvblod.
Det är resultatet av en blandning av mänskligt och utomjordiskt DNA.
Dess bristfälliga gener gjorde det sårbart för sjukdomar.
De är dömda till undergång och de vet det.
Om den här saken kunde spåra mig
kan vi anta att det kommer fler.
Som kanske är ännu farligare.
Vänta... Du tänker väl inte bara dissekera den?
Nej.
Vad ska du göra?
Nåt djupt...
..som ger mig en plats i vetenskapens panteon.
Dig också, förstås.
Jag pratar om skapandet
av en sjukdomsresistent, perfekt utomjordisk art.
Hur då?
Först sprättar vi upp vår vän.
Sen tar vi ut det sjukdomskänsliga mänskliga DNA:t
och skapar en ren stam med utomjordiska nukleinsyror.
De medelmåttiga genetikforskarna
som belönar varandra för att ha kartlagt DNA-koden...
Kartlagt den!
Det är ju meningslöst om man inte gör nåt med den.
Om man har en ren stam måste man para den med nåt.
Du fattar galoppen.
Vi tar med den härifrån,
diskret och i bitar.
Det finns sopsäckar i skåpet.
Jag visste det. Vad är det vi arbetar på?
Förlåt mig. Ursäkta att jag bara klampade in.
Förlåt att jag avbröt. Jag sökte dr Abbot.
- Han är inte hemma. - Då återkommer jag senare.
Vill du komma in?
Varför tittar ni inte på mig? Ser jag inte bra ut?
Hur man än ser på dig, så är du perfekt.
Är du Abbots flickvän?
Hemhjälp?
Bara en vän.
Bara vänner. Vi behöver inte använda namn.
Din avsaknad av hämningar är verkligen... inspirerande.
Var försiktig. Brooks Brothers. Sover jag? Är jag vaken?
- Vem fan bryr sig? - Nu räcker det.
Du kan gå.
- Ursäkta? - Ge dig av. Stäng dörren efter dig.
lnte så fort.
Sånt här händer inte var dag.
Jag tycker att vi borde göra det.
Nej!
Det är oartigt att bara kåta upp en kille. Vet du inte det?
Här.
Vi går in.
Vad är det?
Det har hänt.
- Vad då? - Sara?
- Var är du? - Vad hände?
Sara, var är du?
Helvete!
Vad fan hände? Vad i helvete gjorde han här?
lmponerande.
Hon har redan ganska stora krafter.
- Vad gör du? - Hans passerkort kan vara bra att ha.
- Vi måste ringa polisen. - Jag tror inte det.
Det ligger en död kille på ditt sovrumsgolv!
- Turner har förtjänat det länge. - Det är vansinne...
Du tänker väl inte anmäla det här?
Det var inte mord. Hon handlade instinktivt.
lnstinktivt?
Det här har gått överstyr. Vi måste ringa polisen.
Kommer de att tro att en utomjording dödade din avdelningschef?
Du hade nyligen ett hetsigt gräl med offret
om din finansiering... som han ströp.
Det är helt sjukt.
Dean!
Jag behöver din hjälp.
Sara är fertil nu.
Vi kan skapa nåt otroligt.
Går du nu blir det glasbägare och bunsenbrännare igen.
- Jag gillar bunsenbrännare... - Du är arg, det här är otrevligt.
- Det är i vetenskapens namn. - Kom med nåt bättre.
Slutresultatet.
Glöm inte bort vad det kommer att innebära.
Jag vill vara med och dela äran.
Mitt namn ska stå bredvid ditt på allt vi gör.
Okej.
- Jag trodde du skulle nobba. - Och ge dig en hedervärd utväg?
Du vill inte ha nån utväg.
ASHLANDS KRAFTSTATlON NlCHOLAS TURNER
Ge mig Turners nycklar.
Jag dumpar bilen.
Kom igen.
Vi måste hitta Sara.
Hur då? Du vet ju inte hur hon ser ut nu.
Det vet jag när jag ser henne.
- Hon kan vara var som helst. - Nej.
Hon är i närheten.
Lördagskväll i en universitetsstad.
Det finns parningsmöjligheter överallt.
Jösses, stumpan!
Nu är det min tur. Jag har alltid velat ha en tjej som kan spöa mig.
Vad sägs om lite tunga?
Du vill inte ha tungan.
- Hon är inte här. - Tänk om hon inte kommer tillbaka.
- Det gör hon. - Hur vet du det?
Vi har gett henne mat och skydd.
Du ser trött ut. Vila dig lite.
Tack.
Är allt väl?
Du måste frysa. Vad heter du?
Jag heter Colleen. Jag skjutsar dig hem.
Det är okej. Kom igen.
Var inte ledsen. Det finns inga schysta män i den här världen.
Vad gör man?
lbland får man nöja sig med mindre.
lbland får man kura ihop sig i sängen med en bok och en chokladkaka.
Jag vet. Jag är science fiction-fantast.
Allt det där i Roswell... Det hände på riktigt.
Jag ska på ett konvent om myndighetssammansvärjningar.
Jag kan försvara mig mot utomjordingar.
Kan du?
Tro mig, vi lever i en extremt märklig värld.
Sväng här.
Sväng!
Stanna.
Raring... Det finns ingenting här ute.
Vart ska du?
Gode Gud...
Herregud!
Är du helt tokig? Varför springer du...?
Vad håller du på med?
Gode Gud...
Nej...
Herregud.
Gud...
Starta!
Starta.
Okej, jag fattar.
Nästa stopp Ashland.
Skitstövel.
Upp och hoppa.
- Vad är klockan? - Vad heter hon?
- Vem då? - Hon du var ute med till tre.
Hon heter ingenting.
- Vart ska du? - Jag har lektion.
På en söndag?
Hallå?
Förlåt att jag är sen. Klockan ringde inte.
Hallå?
- Vem är du? - Dean. Du måste vara Sara.
- Hur vet du vad jag heter? - Jag jobbar för Abbot. Släpp mig.
Du är sen... igen.
Förlåt.
Jag har just träffat Sara. Hon är trevlig.
Bäst att du håller dig undan från henne.
Det är bäst att ni umgås så lite som möjligt.
En sak till... Berätta inte för henne vad vi gör här nere.
Vad henne anbelangar så observerar och studerar vi henne, bara.
Halvblodets immunsystem är kasst.
Lungorna är täppta med varje tänkbart toxin.
Jag slår vad om att de kommer att sluta så här allihop.
- Kommer Sara drabbas av samma sak? - Nej.
Hennes överlägsna DNA
borde hålla henne frisk.
Jag ska berätta vad jag har gjort.
Jag har använt Fitchs arkiv för att göra en komparativ DNA-analys...
..av de tre generationerna utomjordiska arter.
Sil, originalet.
Bestod av mänskligt och utomjordiskt DNA i lika mängd.
Ett ganska bra resultat, faktiskt.
Det här är Eve - en genetisk kopia av originalet.
Blodet i båda objekten var extremt giftigt.
Oberäkneligt beteende, ofta aggressivt.
Sjukdomsfria
och lätt mottagliga för vätekloridlösningar.
Halvbloden. De första livsformerna som skapats naturligt utanför labbet.
Mamman var människa, pappan var astronaut som hade infekterats.
Det resulterade i en instabil avkomma, hårt drabbad av sjukdomar.
Evolutionära misstag som är försvarslösa mot infektioner.
Nu har vi uppnått perfektion.
Nästan, i alla fall.
Med halvt mänsklig mor har Sara spår av vår DNA
men hon är den rasrenaste arten hittills.
lnga...
Jag ska gå ut. Försök inte stoppa mig.
Har jag försökt hindra dig?
Det här är ditt hem, inget fängelse. Vi är dina vänner. Gör som du vill.
- Du tänker väl inte släppa ut henne? - Varför inte?
Vi skulle ju skörda äggen.
Det är väl det som är planen?
Allt kan hända. Tänk om hon inte kommer tillbaka.
Hon kom tillbaka i går.
Sara har uteslutit vår art som potentiell partner.
Hennes stam är renare, hon har ingen genetisk partner.
Hon kan alltså inte få sex. Kan du hjälpa mig?
Känner du till Projekt Athena?
Dr Fitch har försökt odla fram en varelse med dess DNA.
Saken förstörde nästan isoleringskammaren.
Jag tänker inte göra om dr Fitchs misstag.
Ren utomjordisk DNA är för labil på egen hand.
När vi injicerar den i Saras ägg borde hennes kromosomer tygla den.
- Vad tycker Sara om det? - Hon har inga känslor.
Nu sätter vi i gång.
- Kan jag hjälpa till? - Jag behöver ett rum.
Skriv under här.
- Nåt är fel. - Nej då.
Nåt är fel med dig. Du är sjuk.
- Jag mår bra. - Nej.
Du är döende.
Vänd oss inte ryggen.
Hej.
Sara? Vänta.
Jag ville visa dig nåt, om du inte har nåt emot det.
Slå dig ned.
- Vad är det här? - Schack. Det är ett roligt spel.
Kungen är värdefullast, men även sårbarast.
Det finns fler pjäser och man flyttar runt dem.
Här är regelboken. Det är lättast om jag visar...
Börja.
Vit flyttar först.
Okej.
Du har spelat förut.
Nej.
Menar du att du bara genom att lyfta upp boken kan...
Ja.
Du skojar, va?
Jösses.
Schack matt.
Hur gjorde du?
Nu måste jag sova.
Okej.
Du, nån gång kanske vi kan...
- Hej. - Vad har hänt med din hand?
Det var en bunsenbrännare.
Har du sett avdelningens webbsajt? Den är otrolig.
Vad är det med den?
"Hej, jag heter Amelia."
"Jag söker nån som jobbar i ett godkänt biokemiskt program"
"och som har jobbat med avancerad elektroporation av DNA."
Kolla in henne. Kolla in ögonen. Vilken sängkammarblick...
- Hon kan inte vara biokemist. - Vem bryr sig?
- Vad gör du? - Jag måste se hur galen hon är.
ldiot.
Det vet vi redan.
Det här är Amelia...
- Fram med kreditkortet. - Hon är tokig. Jag är kär.
lnnan vi pratas vid, måste jag ställa några frågor.
Har du jobbat med protoplastisk cellsuspension
och med olika membrans ledningsförmåga?
Har du mätt porkoefficenter
på 1 0e minus 1 6 meter i kvadrat per sekund?
Om du har det, mejla några provuppgifter till mig.
Om jag gillar dem kan vi träffas. Du kommer inte att bli besviken.
- Okej, det där är irriterande. - Stäng av datorn. Stäng av den, bara.
Vad är det med dig? Du har betett dig konstigt i flera dagar.
Du smyger runt, du försvinner... Vad pågår?
lngenting.
- Echelon hittade det här i en sökning. - Vad är det?
Massmejl. Gick ut till servrar vid alla biokemiska program.
Terminologin är specialiserad. Det finns kopplingar till Projekt Athena.
- Athena. - Lades inte det ner?
Hitta den här tjejen.
Jag hade tänkt berätta för dig.
Det är ett misstag att ha känslor för Sara.
- Känslor? - Hon kommer att krossa ditt hjärta.
- Vem sa att jag har känslor? - Jag förstår frestelsen.
Hon dras ju inte till människor.
Hon gör bara saker som ligger i hennes biologiska intresse.
Gör mig en tjänst.
Jag stjäl utrustning, dissekerar utomjordingar och begraver lik
men jag vägrar ta emot dejtingråd.
- lngen känner väl till det här? - Självklart inte.
Där är du ju.
Vi måste ta ett blodprov. Du vet hur det går till.
Du ser spänd ut.
Och ditt blodtryck ligger på...
1 40.
Det är högt.
- Vad är på tok? - Jag föredrar att Dean gör det här.
Dean?
Okej.
Det här går fort.
Vad fan är det där?
Måste vara ett annat halvblod.
- Vad gör du? - En säkerhetsåtgärd. Väteklorid.
Det är farligt för Sara.
- Nej, stanna. - Du kan inte låta henne dö.
- De ligger här i. - Har du skördat äggen?
Jag sövde henne när hon sov och gjorde det på natten.
Det var därför du släppte ut henne.
- Han våldtar henne. - Nej, Dean.
Helvete!
Hämta Sara.
Sätt fart.
Abbot!
Okej, lyssna på mig. Det kommer att ordna sig.
- Det kommer att ordna sig. - Det betvivlar jag.
Kom igen.
Det är absurt.
Det kan inte sluta så här.
Nej, vi ska åka till akuten. Vi åker till akuten nu.
Halvbloden... De kommer att fortsätta komma.
De blir allt farligare.
Äggen...
Gör det.
Skapa den nya arten.
Gör det.
- Du svävar i livsfara. - Jag förstår inte.
Dina ägg ligger i den där grejen. Utomjordiska ägg. Förstår du?
Halvbloden behöver dem så att arten lever vidare
och Abbot ville ha dem.
Abbot ville skapa en renare sträng och få Nobelpriset.
Men nu sätter vi punkt för Edens lustgård.
Jag, då?
Sara, du kan leva i 400 år, såvitt jag vet.
Och om jag inte fortplantar mig upphör hotet mot din art?
Ja.
Men med DNA:t kan ni skapa fler som jag?
Sara, bara för att vi kan göra nåt innebär det inte att vi bö göra det.
Det är väl dags att säga hej då.
Ammoniumnitrat och perklorsyra. Jag hoppas att du samtycker.
Sara?
Sara, är du där inne?
Sara?
- Vi borde inte göra det här. - Vill du inte ha mig, Dean?
Jo, det är klart att jag vill... Men varför vill du ha mig?
Jag vill bara det.
Nej... Du dras inte till människor.
Du vill ha nåt.
Abbots arbete var viktigt.
Arten måste leva vidare. Det är upp till dig.
Kan du inte bara se det som ett utbyte av tjänster?
Strunt samma.
Jag kan inte.
Det är upp till dig.
Läget?
- Hörde du om Abbot? - Vad då?
Han har försvunnit.
Som dr Turner.
Två professorer på en termin...
Undrar om det härjar en specialiserad seriemördare.
Hur som helst...
Amelia har hört av sig.
Amelia?
Snyggingen som vill ha uppgifter om elektroporationen.
Har du kontaktat henne?
Hon gillade uppgifterna.
Vilka då?
Är det nåt du vill berätta för mig?
- Vad pratar du om? - Du lämnade kvar din anteckningsbok.
Har du rotat i mina grejer?
- Varför då? - Det är genetiskt omöjligt.
- Vad fan är det, då? - Jag kan tyvärr inte berätta det nu.
Hon sa att uppgifterna var perfekta. Sen började hon fråga saker.
Vem jag var, varifrån jag fick det, om jag hade kontakt med utomjordingar.
Jag tänkte: "Bruden är helknäpp."
Vänta lite. Har hon din mejladress?
Ja, än sen?
Då kan hon hitta oss.
Hon är bara en harmlös, tokig brud.
lnte sant?
Vad får det lov att vara?
Det här är väl en bensinstation?
Full tank.
Är du säker på att du inte behöver nåt annat?
Ja. Berätta var jag kan kissa nånstans.
Damernas är på baksidan.
Kolla oljan också.
Om det nu inte är för svårt för dig.
- Det finns ingen tvål här. - Du kanske borde anmäla mig.
Du kanske borde försvinna härifrån.
Jag kanske ska lära dig en läxa.
Kanske det.
Jesus! Sluta. Du kommer att döda mig.
Ska vi göra dem sällskap?
Helvete!
Cobb?
Är du okej?
Hon slet ut honom.
Cobb?
Jag kommer.
Jag heter Amelia. Du måste vara Hastings.
Var kan jag fräscha upp mig?
Vill du ha nåt att dricka?
Hur var resan?
- Var är ditt labb? - Mitt labb?
Jag vill se det. Jag vill se allt.
Och efter det... får du din belöning.
- Är du säker på att du... - Varifrån fick du ditt exemplar?
- Vi diskuterade aldrig det. - Exemplar?
- Är nåt på tok? - Nej.
Vem mer bor här?
lngen.
Okej.
Du vet väl att det var ett skämt? Uppgifterna jag skickade var fejkade.
- Jag hittade på dem. - Det gjorde du inte alls.
- Varifrån fick du dem? - Som jag sa, jag hittade på dem.
Hastings...
Du har inte varit helt ärlig mot mig.
Det kommer du att vara från och med nu.
Jag vill ha en sak och du ska ge den till mig.
Tro mig, det är bättre för dig att hålla mig på bra humör
än att göra mig sur.
Du där!
- Du måste lämna korridoren. - Nej.
Fan...
Hoppa in, Dean.
Vi verkar fortfarande ha problem med Projekt Athena.
Vem är du? Hur vet du mitt namn?
Vad är de här sakerna ute efter? Varför kidnappa din polare?
Jag vet inte.
Jag antar att de behöver vetenskaplig kunskap för att skapa en ny art.
En ny art?
Den nuvarande är på väg att dö ut. De vill ha hjälp av min kåta polare.
- De får inte fortplanta sig. - Vem sa du att du jobbar för?
Det sa jag inte.
Vi har varit med om det här förut.
Två tidigare operationer ledde till att armén fakturerade oss 700 miljoner
och att kongressen utredde det hela.
Jag har varken råd eller mage att uppleva det igen.
Dessutom var de operationerna minst sagt blodiga.
- Arbetar du för regeringen? - Nej, jag är chaufför.
Den nuvarande regeringen är inte alls lika förtjust i science fiction.
Jag är inte här på officiellt uppdrag
och vi sköter inte det här på det officiella sättet.
Vad tänker ni göra?
Vi ska ta itu med det här på det inofficiella sättet.
Hon har nog hittat Sara och fört Hastings till labbet.
- Där finns all utrustning. - Det hjälper inte att bränna ned det.
Vi måste hitta Saras svaghet.
Du kan väl hacka dig in i Abbots databas?
- Det tror jag. - Gör det.
Ja, sir.
Några framsteg?
Det här är rätt förvirrande.
Du måste fokusera.
Sätt i gång.
Tänker du döda honom?
Vad gör det om han dör? Det här är ett college.
Det finns fler forskare.
Vad tittar du på?
Abbots fysiologiska schema över utomjordingarna.
Vi har ont om tid. Har du hittat några svagheter?
Halvbloden har dåligt immunsystem.
Vi kan döda Amelia med ett smittämne.
Vad då för smittämne?
Väteklorid. Det borde leda till en dödlig infektion.
Det funkar inte på Sara. Hur ska vi döda henne?
- Vart ska du? - Det här är inte mitt problem.
Se på mig.
Nu mår du bra, men hur blir det sen?
Du är vårt enda hopp. Nu är det upp till dig.
Dina äggceller ser okej ut.
Det kan du se på monitorn där.
Jag borde kunna injicera DNA:t rätt in i det.
Vad händer sen?
Vi kan odla det i en lösning med kolbaserade molekyler, en membranpåse.
När de börjar växa ökar vi behållarens storlek tills det kan andas luft.
Fortsätt.
Vad väntar du på?
Snälla... Tvinga mig inte att göra det här.
Gör det.
- De borde komma ut snart. - Bäst att det här funkar...
Han har mina ägg.
Där är han. Mår du bra?
- Läget? - Är det de?
- Ja, DNA och ägg. - Vi har behållaren. De följer efter.
- Vem är han? - Min chaufför.
Du har rätt. Jag borde aldrig ha skickat det där mejlet.
Hoppa in.
Stanna!
- Jag behöver mer tid. - Ge mig äggen.
- Varför åker jag inte bara hem? - Kom igen.
Du följer med mig.
Den här vägen.
Varning. Skyddsdörren stängs.
Dr Turner. Passage beviljad.
Knappa in lösenordet igen.
Skyddsdörrarna är stängda.
Trycket sjunker i Tokamak.
Herregud!
Det är äggen. Hon följer efter äggen.
Just det.
Det är planen.
Hon går på det.
Var fan är Dean?
Dean!
Till kontrollrummet.
- Här uppe! - Trycket sjunker i Tokamak.
- Vad håller ni på med? - Vi tar det sen.
Fjärren är borta.
Han har tagit kontroll över reaktorn. Den är aktiverad.
- Han sänker trycket. - Bäst att du vet vad du gör.
Vem där?
Stå still. Rör dig inte.
Vad är det?
Är det nåt fel med mitt ansikte?
En sista grej.
Trycket sjunker i Tokamak.
Han stänger av magneterna.
- Håll dig till planen. - Den kommer att explodera.
Det här ingick inte i planen.
MAGNETKRAFT
- Stäng till schaktet. - Varför då?
Explosionen kommer att kasta oss ut i atmosfären.
Vad? För helvete, Dean. Stäng till schaktet.
- Varning. Magneterna är avstängda. - Nu!
Stäng till det jävla schaktet.
Helvete!
Sara, nej!
Håll i dig!
Det är över.
Skyddsdörrarna säkrade. Magneternas krafttillförsel återställd.
- Jag antar att han stängde schaktet. - Ja, nu letar vi rätt på Dean.
Kom igen.
Vi försöker förstå orsaken till explosionen.
Experimentreaktorn fanns djupt inne i kraftverket.
Enligt datorerna använde dr Nicholas Turner systemet vid smällen.
Om han överlevde vill vi hemskt gärna prata med honom.
- Är du vaken? - Ja.
- Hur mår du? - Hyfsat.
Du kommer att bli återställd.
Jag tog med dina favoritporrtidningar.
Såg du Wasach på TV?
Han sa att du borde hälsa på honom i Washington när du mår bättre.
- Allvarligt? - Det är coolt.
Turner tar på sig skulden. Han tackade oss t.o.m. å myndigheternas vägnar.
Du, när det gäller den här grejen... Jag är ledsen.
- Jag är hungrig. Du, då? - Visst.
Nej.
Nej...
Nej.
Dean!
Tjena.
Vad gör du...?
- Vad är det som pågår? - Jag städar bara upp.
Nej, jag menar där uppe... Herregud...
Ta det bara lugnt. Det är en grej jag inte har sagt.
Sara...
- Du sa att det var över. - Ja, hon har det hon behöver.
Vad har du gjort?
Det fanns rester kvar av halvblodets DNA
så jag tog bort de skadliga mänskliga stammarna och skapade honom.
Abbots misstag var att förlita sig till Saras ägg.
Hon kunde inte para sig med nåt från sitt eget genetiska material.
Så jag skapade en enbart från det andra DNA:t.
Det är två separata led.
Nu får du klara dig själv. Var försiktig.
Vänta, Sara.
Den där natten på bryggan... Du räddade mitt liv.
Men dina ägg var redan borta, jag var oanvändbar. Varför gjorde du det?
Det får du kanske reda på nån dag.
Toppen...
Vi går igenom allt det och sen ger du henne en pojkvän!
lngen borde vara ensam.
Världen kommer att gå under så fort de börjar para sig.
Han är inte fertil.
- Du har... - Steriliserat honom.
Jag vred till kromosomerna innan jag började.
Vad händer när de får reda på att han är steril?
Då kanske de blir sura.
Jag vet inte.
Kom, jag bjuder på frukost.